Pakonne levittäisi totuuden kaikkialle.
Perheen maine oli mennyttä päivässä.
Sellainen ei tule kysymykseen.
- Rosa, tule tänne. - Niin?
Mitä jos antaisinkin herra Rouncewellin viedä sinut?
Sinusta koulutettaisiin hänen miniänsä.
- Luulin, että haluatte pitää minut. - Olosuhteet ovat muuttuneet.
- Pidätkö Rouncewellin pojasta? - Pidän.
Olen ollut itsekäs pitäessäni sinut itselläni.
On sääli menettää sinut.
Rakas Esther... Rakkahin Esther...
Rakas tyttöni... Ei.
Rakas Estherini...
Toivon, ettei kirjoittamani...
...tule sinulle...
...turhan suurena yllätyksenä.
- Anteeksi. Häiritsenkö? - Et toki. Mitä nyt?
Haluaisin käväistä Lontoossa.
Muistatteko Caddy Jellybyn, joka nai tanssikoulun Turveydropin?
Hän kirjoitti odottavansa lasta.
Ada haluaisi tulla mukaani. Hän haluaa nähdä Richardin.
- Annatteko luvan? - Totta kai.
Toivoin, että... Mitäpä tuosta.
Totta kai annan luvan. Terveiset nuorelle rouva Turveydropille.
Kiitos.
Perhana, perhana, perhana...
- Herra Tulkinghorn on kiireinen. - Minä menen hänen luokseen.
Olen pahoillani.
- Näin vaivaa löytääkseni teidät. - Niinkö?
"Hän ei ole kotona. Hänellä on muuta. Sitä ja tätä."
Olette täällä. Mitä asiaa teillä on?
Ette ole käyttänyt minua oikein. Olette ollut ilkeä.
Autoin teitä nappaamaan emäntäni. Olette minulle velkaa.
En ole teille mitään velkaa.
- Saitte maksun palveluksistanne. - Lupasitte auttaa minua.
- Lupasitte löytää työpaikan. - Sanoin harkitsevani asiaa.
Harkitsin asiaa ja päätin antaa olla.
Olette liian kiivas kamarineidiksi.
- Kiltille emännälle olen kuin kyyhky. - Tuskin.
- Ettekö aio auttaa? - En.
- Sitten teidän on syytä varoa. - Ei, vaan teidän.
Jos tulette tänne vielä, poliisi vie teidät.
Teidät sidotaan ja kannetaan kaiken kansan nähden.
- Mitäs siihen sanotte? - Siitä vain.
Älkää testatko minua, nuori nainen.
- Hyvänen aika... - Onko herra Guppy kotona?
Rouva Guppy, voinko tulla sisään?
Neiti Summerson? Tämäpä kunnia.
- Äiti... - Otin vapauden lähettää viestin.
Aivan. Se on tässä.
Äiti...
Pyydän anteeksi, neiti Summerson.
- Voimmeko puhua kahden? - Äiti?
Tulin tänne toimiston sijaan. En halunnut nolata teitä.
Muistin, mitä sanoitte minulle.
Aivan.
Suokaa anteeksi, tarkoitatteko sitä...
...kun tein julistuksen? Luoja.
Minua pyörryttää.
Täällä on kovin kuuma. Mihin jäinkään?
Puhuitte julistuksesta.
- Julistitte rakkautta ja kositte. - Ja te annoitte rukkaset.
Ette voi väittää vastaan.
En väitäkään. Te kositte ja minä annoin rukkaset.
Kiitos. Valitan, että olosuhteeni-
-ja minusta riippumattomat asiat-
- aiheuttavat sen, etten voi enää koskaan uusia tarjoustani.
- Ei se mitään. - Olen todella pahoillani.
Mutta siitä ei tulisi mitään. Eihän?
- Mutta vaalin muistoa... - Lopettakaa, herra Guppy.
- Haluan kertoa asiani. - Anteeksi. Olkaa hyvä.
- Kun kositte minua... - Sovimme unohtavamme sen.
Sanoitte, että voisitte auttaa minua selvittämään syntyperäni.
Aivan. Olen jo tutkinut asiaa.
Haluan teidän lopettavan, herra Guppy.
Olen kuullut kaiken syntymästäni.
Olisin kiitollinen, jos ette tutkisi asiaa enempää.
- Siinäkö kaikki? - Siinä kaikki.
Sitten voin vannoa-
-että voitte luottaa minuun täysin.
- Esther... - Mikset ole Richardin kanssa?
Menin tapaamaan häntä sovittuun aikaan.
- He eivät tienneet, missä hän oli. - Oikeudessa tietenkin.
Lisää lykkäyksiä. Mitään ei tapahdu.
Älkää sanoko noin.
Pyörä pyörii koko ajan.
- Pyörä tarvitsee öljyä. - Aivan.
Minulla on pari laskua allekirjoitettavaksi.
Toimistoni on tässä lähellä.
Ada, Esther, mitä te täällä teette?
Oliko se tänään? Ada, olen todella pahoillani.
Ei se mitään. Löysin sinut nyt.
Saanko anteeksi? Hienoa.
Tiedän hyvän ruokapaikan.
Tulkinghorn kertoi mitä ihmeellisimmän asian.
- Minkä niin? - Naapurimme Boythorn...
...on viihdyttänyt John Jarndycea ja tämän holhokkeja.
- Miten se meille kuuluu? - Jarndyce on vanha ystäväsi.
Heidän olisi pitänyt tulla tänne, ei Boythornin luo.
Jarndyce tuskin pahastui, ettei saanut kutsua.
Olen eri mieltä. Kutsuin heidät kaikki tänne.
Olemme saaneet kutsun hyvin arvostetulta henkilöltä.
Sir Leicester Dedlock kutsui meidät Chesney Woldiin.
- Mitäs siihen sanotte? - Miksi hän kutsui meidät?
- Olemme Boythornin ystäviä. - Olin itsekin hämmästynyt.
Olemme vanhoja tuttavia.
Sinähän tapasit lady Dedlockin.
Teit häneen vaikutuksen. Ehkä kutsu onkin häneltä.
- Tuskin. Aiotko hyväksyä kutsun? - Mikä ettei.
- En voi lähteä. - Miksi ihmeessä et?
Sir Leicester kutsui meidät.
- En voi. - Esther...
Esther.
Tulin kertomaan, miksi me emme...
Miksi minä en voi lähteä Chesney Woldiin.
Syy on salaisuus, mutta minun on kerrottava se teille.
Jatka vain.
Olen lady Dedlockin tytär. Hän kertoi sen minulle itse.
Hän kertoi myös, ettemme voi tavata enää koskaan.
Sen vuoksi kutsu...
- Se ei voinut tulla häneltä. - Esther.
Esther, rakas tyttöraukka.
- Älkää kertoko tästä kellekään. - En tietenkään.
Mikä taakka salata tuollainen asia.
- Hänellä on ollut vaikeampaa. - Ehkä.
Esther...
Olen salannut yhden asian vuosia. Sinun on syytä tietää se.
Nainen, joka kasvatti sinut ja uskoi sinut huomaani-
-oli lady Dedlockin sisko.
Hänen siskonsa?
- Ettekö epäillyt mitään? - En hetkeäkään.
Ajattelin, että saatoit olla siskon lapsi.
Se olisi selittänyt nopean eron Boythornista.
Hän uhrasi elämänsä vuokseni.
Kunpa hän ei olisi tehnyt niin. Hän ei koskaan rakastanut minua.
Hän oli oikeassa. Olisi ollut parempi, jos en olisi syntynyt.
Mutta sitten minä en olisi tuntenut sinua.
- Olet täyttänyt elämäni ilolla. - Te olette muuttanut elämäni.
Anna minun jatkaa tai en saa tätä koskaan sanottua.
Elämämme ovat muuttumassa.
Rick on jo lähtenyt, eikä Ada ole täällä enää kauan.
Mutta minä toivon...
...että haluat jäädä tänne kanssani.
Totta kai, jos niin haluatte.
Jäisitkö tänne Bleak Housen emäntänä?
Vaimonani?
Muu maailma pitää minua liian vanhana sinulle-
- mutta en voi tunteilleni mitään.
Välitän sinun tunteistasi enemmän kuin muun maailman.
Nyt sain sen sanottua.
Minä rakastan sinua, Esther.
Tulisitko vaimokseni?
- Saanko harkita asiaa hetken? - Totta kai.
Niin kauan kuin haluat.
Kiitos.
Käskitte poliisinne pidättää minut, vaikka en ole tehnyt mitään.
- Mitä oikeutta tämä on? - Ärsytätte kunnon kansalaisia.
Teille on annettava varoitus.
Kuka teitä käskee? Emäntäni? Vai se piru Tulkinghorn?
Molemmat ovat kamalia. Tämä on vapaa maa.
Vapaus, veljeys, tasa-arvo.
Unohdatte, ettei täällä ole ollut vallankumousta.
Kirjoittakaa nykyinen osoitteenne tähän.
Niin voimme pitää teitä silmällä.
Ellette halua vankilaan nyt heti. Minulle on ihan sama.
Olette yhtä kamala kuin he. Kynä tänne.
- Siinä. - Kiitos paljon.
Oliko tässä kaikki? Voinko mennä?
Kyllä. Menen naimisiin kanssanne.
Ovatpa kaikki hiljaisia.
- Mustikkahillosi on maailman parasta. - Totta.
- Onko jokin hätänä? - Ei toki.
- Tai siis me... - Esther, tulisitko Murinahuoneeseen?
- Totta kai. - Mitä nyt? Mitä hän on tehnyt?
- Onko hän seonnut laskuissa? - Ei mitään sellaista.
- Vihaan salaisuuksia. - Niin minäkin.
- Mikset kertonut hänelle? - Mitä niin?
- Että olemme kihloissa. - En ollut varma.
Olen miettinyt tätä koko yön. Haluatko tätä varmasti?
Haluan. En olisi muuten sanonut niin.
Etkö olisi halunnut jatkaa entiseen malliin?
Yllätyin, kun kositte minua.
- Pidit minua isänä, et rakastajana. - Aivan.
Nyt luulen, että voin oppia ajattelemaan teitä toisella tavalla.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Ihan totta. En tiedä, millaista avioliitto on.
Ehkä kukaan ei tiedä ennen kuin kokeilee sitä.
Luulen, että voimme pärjätä siinä missä muutkin.
Rakas Esther.
Tarvitset aikaa tottuaksesi ajatukseen.
Ehkä meidän on toistaiseksi paras jatkaa näin.
Ainakin suhteessa muihin.
- Emmekö kerro Adalle? - Emme vielä.
- Jos muutat mielesi. - En peru sanaani.
- Minun mielikseni. - Hyvä on.
Minulla on töitä.
Miten innostava näky. Kapteeni Carstone.
Mihin olette lähdössä? Kiinaan? Karibialle? Hindukusille?
- Dealiin. - Siellä ei ole kovin vaarallista.
Ei lainkaan vaarallista, muuta kuin kukkarolle.
Olen miettinyt-
-olisiko sittenkin paras luovuttaa.
Hyvänen aika. Ikävä kuulla.
Kuluja riittää. Messilaskuja, tallilaskuja...
- Ja pari kunniavelkaa. - Aivan.
Siitä puheen ollen, jos voisitte...
- Kiitos. - Kaipaisin vahvistusta.
Herra Carstone, te tunnette minut.
En anna vahvistusta epävarmassa tilanteessa.
Hän on hieno ja kunniakas mies.
Aivan. Olette hyvä mies, herra Vholes.
Todellinen ystävä. Pitäisikö minun luovuttaa?
Voitte hyvinkin olla sitä mieltä, että se on paras ratkaisu.
En halua vaikuttaa teihin suuntaan enkä toiseen.
Hänellä ei ole lainkaan varoja.
Vaikka hän myisi, rahat menisivät kertyneisiin velkoihin.
Minulla on kolme tytärtä.
Ja vanha isä Vale of Tauntonissa. Miten ruokin heidät?
Olen havainnut-
- että anomus John Jarndycelle tuottaa yleensä hedelmää.
Eikö herra Carston ole suuttunut hänelle?
Ehkä. Mutta ystäväni Jarndyce ei ole suuttunut hänelle.
- Onpa se kaunis. - Pelästytitte minut.
- Pidätkö työstäsi? - Pidän.
- Onko rouva ystävällinen? - Hyvin ystävällinen.
- Hän pitää sinusta. - Rosa...
Arvon rouva.
- Hakisitko kirjani pikkusalista? - Totta kai.
- Mitä sanoitte hänelle? - En mitään. Kulutin vain aikaa.
- En pidä siitä. - Hän on hyvin miellyttävä.
Hän pitää teistä kovin.
Mitä hän mahtaisi ajatella, jos kuulisi häpeästänne?
Sitä on turha miettiä.
- Olen päättänyt luopua hänestä. - Ette tee niin.
Neuvotteko minua taloudenhoidossa?
Meillä on sopimus.
Ette kiinnitä huomiota itseenne tekemällä mitään epätavallista.
Ymmärrän, että haluatte suojella suosikkianne häpeältä-
-mutta sellainen peli ei vetele.
Minä päätän, mitä tapahtuu ja milloin.
Ette te.
Luuparkani. Laskekaa minut varovasti.
Judy, nosta minua.
Hyvää iltapäivää, herra Smallweed.
- Mikä teidät tänne tuo? - Ystävällinen visiitti.
- Miten liiketoimet sujuvat? - Hiljaista on.
Sepä sääli. Tulin irtisanomaan velkanne.
Mistä oikein puhutte? Velka hoidettiin.
Tuskin sentään. Ei toki.
Katso tätä. Olet velkaa 243 puntaa ja risat.
Muistisi taitaa reistailla.
Jos toimitan teille kapteenin kirjoittaman kirjeen-
- velkani on hoidettu. Tein niin vastoin omaatuntoani.
- Ja nyt velkaa ei olekaan hoidettu. - Suurin piirtein.
- Maailma on julma paikka. - Mitä?
Täältä pesee, verenimijä. Katkaisen kaulanne.
- Velka oli hoidettu. - Syypää en ole minä, vaan hän.
- Olen pelkkä sanansaattaja. - Kuka teidät lähetti?
Säälikää luitani.
Herra Tulkington.
Tämä on 20 punnalle, herra Jarndyce.
Allekirjoitus R. Carstone. Ja 30 puntaa.
Ja 20 puntaa. Ja 20 puntaa.
- Yhteensä 140 puntaa. - Aivan.
Herra Vholes kertoi Rick-raukan surkean tilanteen.
Olen karsinut kuluja herra C:n puolesta.
Mutta kaikelle on rajansa.
- Mitä nyt tapahtuu? - Hän aikonee jättää armeijan.
Se ostaa vähän aikaa, mutta luvassa on lisää ongelmia.
Ruoka, asunto ja niin edelleen.
Voin auttaa häntä salaa, mutta hän ei ota vastaan apuani.
Menen tapaamaan häntä. Jos hän luopuu oikeusjutusta-
-kaikki voi vielä järjestyä.
Te voitte luulla niin, mutta minun on pakko sanoa-
- että herra Carstone on kiinnostunut jutusta ja hänellä on oikeus siihen.
Ei ole minun asiani estää häntä.
Hyvä on, herra Vholes. Neiti Summerson puhuu herran kanssa.
Voinko tarjota lounaan?
Ei kiitos. Minulla on ruuansulatusongelmia.
Luvallanne lähden kotimatkalle.
- Miksei huoltajamme kutsunut minua? - En tiedä.
Richardin asiat kiinnostavat minua enemmän kuin teitä.
Ne kiinnostavat meitä kaikkea. Ehkä hän ei halunnut järkyttää.
Hän pitää minua vieläkin lapsena.
- Tulen kanssasi Dealiin. - Se on hyvä ajatus.
Ehkä saamme taottua järkeä hänen päähänsä.
En pidä siitä, että puhut Richardista kuin hullusta.
- En tarkoittanut sitä niin. - Olen tehnyt päätökseni.
Olen pian täysi-ikäinen ja saan perintöni.
Se ei ole suuri, mutta riittää pitämään Richardin armeijassa.
- Voit heittää rahasi hukkaan. - Ihan sama.
Rakastan häntä ja haluan auttaa häntä.
Rosa, tule istumaan.
- Muistatko, kun puhuin lähdöstäsi? - Muistan.
Herra Rouncewell tulee huomenna.
- Niin pian? - Sen on tapahduttava pian.
En halunnut erota sinusta, mutta näin on paras.
Toivon, että muistelet minua lämmöllä, mitä tahansa kuuletkin.
Tämän kotoisampaa huonetta Dealista on vaikea löytää.
- Oletteko täällä ensi kertaa? - Kyllä.
Indiamanin on määrä laskea ankkuri iltapäivällä.
Monet tulevat katsomaan laivoja.
Tulimme tapaamaan sotilasta. Neuvoisitteko tien kasarmille?
Totta kai. Sinne on helppo löytää.
Niin?
Esther. Ada.
Mitä te täällä teette? En odottanut näkeväni teitä.
Olin kirjoittamassa sinulle. Istukaa alas.
Minulla ei ole muuta tarjottavaa kuin itseni.
Emme me muuta tarvitsekaan.
- Voinko lukea kirjeesi? - Älä suotta.
Voit lukea sen huoneessa.
Jos olisitte tulleet pari tuntia myöhemmin, olisin ollut jo poissa.
Myyn paikkani. Luovun taas yhdestä urasta.
- Onko tilanne todella niin toivoton? - On.
Olen häpeäksi rykmentille. Ei ole kyse vain veloista.
En enää pidä tästä. En osaa keskittyä...
Mietin vain oikeussalin roistoja.
Rykmentti lähtee ulkomaille. En voi lähteä mukaan.
En voi luottaa Vholesiin, jos en ole täällä.
Tulin kertomaan, että saat perintöni.
Saat minun osani. Saan sen pian.
Voit pysyä rykmentin palveluksessa.
- Tekisitkö niin vuokseni? - Totta kai.
- Tekisin mitä tahansa. - Ada...
En unohda tätä koskaan.
En voi hyväksyä sitä. En voi elää tätä elämää.
Minua ei ole tarkoitettu sotilaaksi. En tuhlaa perintöäsi.
Käytämme rahasi järkevämmin.
- Turvaamme niillä oikeutemme. - Richard.
Keskityn vain yhteen asiaan.
Vholes ja minä hoidamme asian. Vannon sen.
Olen tehnyt päätökseni. Odottakaa pari tuntia.
Tavataan majatalossa. Huomenna lähdemme Lontooseen.
Päästäkää neidit kulkemaan.
- Mistä he tulivat? - Indiaman sen tekee.
Osa on laivalta ja osa vieraita. Lääkäri yöpyy täällä.
- Kuka niin? - Woodcourt. Sankari.
Sieltä he tulevatkin.
Neiti Summerson...
- Herra Snagsby. - Täällä ei saa vetelehtiä.
Menehän siitä ja äkkiä kanssa.
- Mikä hätänä? - Roskaväkeä vain. Hoidin asian.
- Sinäkö siellä, Ada? - Ei, vaan Allan Woodcourt.
Kuulin sairaudestanne. Olisin halunnut auttaa.
- Teitä varmasti hoidettiin hyvin. - Kamarineitini Charley oli taitava.
- Oletteko täysin toipunut? - Olen elämäni kunnossa.
- Tältä minä näytän. - Aivan.
Älkää säälikö minua. En ole koskaan ollut turhamainen, joten se siitä.
- Arvet katoavat kyllä. - Sanoin jo, etten halua sääliä.
Arvet katoavat, jos katoavat. Pidän silti itseäni onnekkaana.
- En ollut ennen ajatellut sellaista. - En minäkään.
Niin tietysti. Se haaksirikko.
- Olitte kuulemma kovin urhea. - Mitä hyötyä siitä oli?
Lähdin rahattomana kirurgina ja sellaisena myös palaan.
Minulla ei ole edes varaa vaatteisiin. Törmäsin Carstoneen.
Hän sanoi kadehtivansa minua. Harva sanoisi niin.
Olkaa hyvä. Miltä hän teistä vaikutti?
Samalta kuin aiemmin, mutta huomasin muutoksen.
Aiemmin hän oli eloisa, nyt hän on pikemminkin levoton.
- Onko hänellä huolia? - Vain kirottu oikeusjuttu.
Voisitteko tehdä palveluksen?
- Ihan mitä tahansa. - Vahtisitteko häntä Lontoossa?
- Hän tarvitsee hyvää ystävää. - Ilomielin.
Minäkin kaipaan hyvää ystävää.
- Matkasta tulee kylmä ja märkä. - Olemme tottuneet sellaiseen.
- Tulehan. - Tottele. Hän pitää huolta sinusta.
- Kai välität pojastani? - Välitän.
- Hän ei taida haluta lähteä. - Hän ei ole hyvin kasvatettu.
Täällä hän olisi varmasti edistynyt. Hyvää päivänjatkoa.
Tulehan, Rosa.
Röyhkeä öykkäri.
Jo?
- Oliko Woodcourt Dealissa? - Söimme yhdessä.
- Hän oli kohtelias Estherille. - Eihän ollut.
Hän oli kohtelias kuin herrasmies.
Hän tuli hyvin toimeen Richardin kanssa.
Hän lupasi tavata häntä Lontoossa.
Lontoossa?
- Eli Rick jätti armeijan? - Hän oli jo tehnyt päätöksensä.
- Missä hän aikoo asua? - Lähellä herra Vholesia.
Miten kätevää herra Vholesille.
Hän saa Rickin tahmaiseen seittiinsä.
Lopettakaa. En kestä kuulla tuollaista puhetta.
Richard teki päätöksensä.
- Ada, minä... - Ei puhuta tästä enää.
Onko jokin hätänä? Anna minun tutkia sinut.
Olen lääkäri. En satuta sinua.
Enkös minä tunne sinut? Olitko todistajana oikeudessa?
- En ole tehnyt mitään. - Hän on hyvä poika.
- Hän oli kanssani St. Albansissa. - St. Albansissa?
Nuori nainen sääli häntä ja otti hänet kotiinsa.
Hän karkasi yön selkään. Nainen oli kuolla kuumeeseen.
Voi pikkuraukkaa. Voitteko mitenkään auttaa?
Veikkaan, että hänellä on keuhkokuume.
Etsitään mukavampi paikka.
Olkaa varovainen. Pärjäättekö varmasti?
Ei hätää. Hän on kevyt kuin höyhen. Poikaparka.
- Mitä nyt? - Lääkäriystäväni Woodcourt.
Hän tarvitse paikan nuorelle potilaalle.
Ajattelin heti teitä. Kenraali George auttaa.
Laita hänet makuulle.
En halunnut viedä häntä sairaalaan.
Hän pelkää, että häntä kiusannut mies löytää hänet.
- Komisario Bucket. - Tunnen hänet.
Olen nähnyt pojankin ennen. En tosin lähiaikoina.
- Hän näyttää huonolta. - Sitä hän onkin.
Hän voi olla täällä niin kauan kuin tarvitsee.
Sepä ystävällistä, kersantti George.
- Hän vaikuttaa levottomalta. - Jo?
Voimmeko jotenkin auttaa? Onko sinulla ystäviä?
Herra Snagsby.
- Ja lady. - Selvä.
- Kertokaa, etten tarkoittanut pahaa. - Minä kerron.
Ajattelin, että haluatte tietää. Sir ja lady tulivat kaupunkiin.
- Niinkö? - Rouva lähetti kamarineitonsa pois.
Sen nätin tytön. Hän on poissa.
- Ajattelin, että haluatte tietää. - Kiitos, Clamb.
Miten voit, poikaparka?
Minua onnisti. Täällä on mukavat oltavat.
- En tarkoittanut tehdä sitä. - Mitä niin?
Sairastuttaa rouvaa. Hän oli kuolla.
Hän on tulossa tänne. Voit kertoa hänelle itse.
Toivottavasti hän elää niin kauan.
En voi auttaa häntä. Poikaparka.
Yritä jaksaa. Me päihitämme tämän.
- Älkää päästäkö sitä toista tänne. - Komisario Bucket ei tule tänne.
Ei, vaan se toinen. Te tunnette hänet, herra Snagsby.
Kun minut vietiin ison pöydän luo.
Hän usutti komisarion kimppuuni.
- Siitä vaikeudet alkoivat. - Ei hän satuttaisi sinua.
- Kuka? Kenestä puhutte? - Herra Tulkinghornista.
Tulkinghorn.
- Mitä? - Luulin, että meillä oli sopimus.
Mikä sopimus?
Että ette tee mitään kysymättä minulta.
Rikoitte sopimusta lähettämällä tytön pois.
Mitä pahaa on siinä, että viaton tyttö säästyy skandaalilta?
- Suojelen salaisuuttani... - Se ei ole teidän.
Se on minun. Suojelen sir Leicesteria ja perhettä.
Katson sopimuksemme purkautuneeksi.
Varaan itselleni oikeuden toimia haluamallani tavalla.
Tehkää, mitä haluatte.
- Tässä kaikki tältä illalta. - Odottakaa.
- Aiotteko kertoa miehelleni tänään? - En.
- En tänään. - Huomennako sitten?
Mahdollisesti. Hyvää illanjatkoa, lady Dedlock.
Mikä hätänä, Jo?
Luulin, että olin taas Tom All Alone'sissa.
Se oli pelkkää unta. Olet turvassa ystävien luona.
En enää kauan. Olen lähdössä, vai mitä?
Jatkan matkaa. Niin se poliisi sanoi.
Sinun ei tarvitse mennä minnekään. Mihin luulet olevasi menossa?
Hautausmaalle.
Et vielä.
Alkaa tulla pimeä.
Luulin, että näkisin valon.
Jo? Osaatko yhtään rukousta?
- En, neiti. - Voitko toistaa perässäni?
- Isä meidän... - Isä meidän...
...joka olet taivaissa...
- Joka olet... - Taivaissa.
- Taivaissa... - Pyhitetty olkoon...
Kuollut.
Kuollut, teidän majesteettinne.
Kuollut, arvon lordit ja herrasmiehet.
Kuollut, teidän korkeutenne. Kuollut, kaikki papit.
Kuollut. Heitä kuolee joka päivä.
Anteeksi, luulin teidän olevan yöpuulla.
Mieheni on yöpuulla. Minä lähden ulos.
- Kutsunko vaunut? - Älä suotta. Haluan raitista ilmaa.
- Voisitko avata oven? - Totta kai.
Ainakin poikaparka saa kunnon hautajaiset.
Herra Jarndyce pitää huolen siitä.
Pappi, kunnon arkku.
Kaikki on niin kuin pitää.
- Jarndyce on hyvä mies. - Sitä miestä on syyttäminen paljosta.
- Mitä Jarndyce on tehnyt? - Ei Jarndyce, vaan Tulkinghorn.
Kaikki johtaa aina Tulkinghorniin.
Hän on kuin vanha vihollinen itse. Menen ulos.
- Mihin menet tähän aikaan yöstä? - Älä sitä murehdi.
- Lähden kotiin, herra Tulkinghorn. - Selvä.
- Hyvää yötä, sir. - Hyvää yötä.
- Suokaa anteeksi. - Ei tässä mitään.
Kuka siellä?
Kysyin, kuka siellä. Te?
Suomennos: Heli Kivimäki www.sdimedia.com